‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- עשרה חודשים קודם לכן -‬
‫בעלך קלאודיו היה בר מזל.‬
‫הוא הגיע משום מקום, ‬ ‫ואז פגש אותך ונהיה עשיר, ‬
‫מוקף במותרות.‬ ‫-מה את רוצה?‬
‫הוא היה חייב לך הכול.‬
‫בטח היה קשה לגלות שהוא בגד בך.‬
‫שאיבדת שליטה.‬
‫אז מה עשית?‬
‫את תמיד חושבת שאת יודעת הכול.‬
‫את נהנית מזה, נכון?‬ ‫-לא.‬
‫אני רוצה לדעת מה קרה.‬
‫גב' מונקו העדיפה שבעלה ייחשב רוצח‬
‫מאשר לעזור לו.‬ ‫-את ממציאה את זה.‬
‫למה?‬
‫רצית לנקום על כל הסבל שעברת?‬
‫לינדה, את לא חייבת לענות.‬
‫את יודעת שאת זו שגרמה לי להבין‬
‫שכבר לא אכפת לי מה יגידו?‬
‫גם אם כואב לי להגיד את זה, ‬ ‫כבר לא אהבתי את קלאודיו.‬
‫כשהודיתי שהוא לא היה איתי באותו לילה, ‬ ‫הבנתי שזה נגמר.‬
‫שרציתי להרגיש חופשייה, חסרת פחד.‬
‫פחד ממה?‬
‫לדעת מה אני באמת רוצה.‬
‫אף אחד לא האמין שהרגת את אנג'ליקה.‬
‫מה רצית, סילביה?‬
‫כמה זה שווה לך?‬
‫לא משנה מה הסכום, ‬ ‫זה לא שווה יותר מהחופש שלך.‬
‫יש לך מושג מה זה עדות שקר?‬
‫כי בזה יאשימו אותך.‬
‫מי ביקש ממך להודות ברצח?‬
‫אף אחד.‬
‫אל תפחדי מהאנשים האלה.‬ ‫אני יכולה להגן עלייך.‬
‫אני רק צריכה ראיות.‬ ‫אני מבטיחה שלא תסבלי מההשלכות.‬
‫המצאתי הכול.‬
‫בדיתי הכול.‬
‫שהייתי חברה שלה, ‬
‫שאני מתאבלת, שידעתי עליה הכול...‬
‫אבל זה לא עזר.‬
‫זה הוסיף לי מאה עוקבים בערך.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫אני רוצה להיות מפורסמת.‬
‫איך זה קשור?‬
‫זו הייתה ההזדמנות שלי.‬
‫בקושי הכרתי את אנג'ליקה, ‬ ‫אבל אף אחד לא סתר את הסיפור שלי, ‬
‫כי אף אחד לא היה באמת חבר שלה.‬
‫אנג'ליקה הייתה כלבה...‬
‫לכן כולם נמשכו אליה כל כך.‬
‫ואז הבנתי‬‫...‬
‫שמי שמבקר אותך מעניק לך הצלחה.‬
‫ברשתות החברתיות, ‬ ‫מי ששונא אותך, עוקב אחרייך.‬
‫שיקרת לי במשך חודשים.‬
‫בכל פעם שדיברנו. איך יכולת לעשות דבר כזה?‬
‫זה יצא משליטה.‬ ‫-יצא משליטה!‬
‫את רואה?‬
‫גם את רוצה לדעת מה עומד מאחורי זה, ‬
‫כי בוז מעניין יותר מרחמים.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫והאיומים שקיבלת, גם הם היו בדויים?‬
‫לכי מכאן!‬ ‫-אז אני חופשייה?‬
‫כן, תשיג עורך דין, סילביה.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫איך לא הבנת שהבחורה הזאת‬ ‫היא שקרנית פתולוגית?‬
‫את בדרך כלל קולטת עדים‬ ‫ולא נותנת להם לשטות בך ככה.‬
‫אני יודעת שנפגשת איתה פעמים רבות. למה?‬
‫היא אמרה שהיא החברה הכי טובה של אנג'ליקה, ‬ ‫מקור חשוב.‬
‫היה לך יותר חשוב להבין מי עומדת מולך.‬
‫אני חושבת שהם שילמו לה.‬ ‫-יש לך ראיות לכך?‬
‫תני לי לבדוק את החשבונות של מונקו ואוריקו, ‬
‫ואמצא את הראיות.‬
‫סליחה, אני צריכה לענות.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-אתה במצב רוח טוב.‬
‫טוב, גם את צריכה להיות.‬
‫אני אמורה להודות לך על ההודאה של הנערה?‬
‫את חושבת שזה אני?‬ ‫-זה לא?‬
‫בז'רגון המשפטי, זה נקרא...‬
‫ "טיפת מזל" .‬
‫אני אנצל את זה בשימוע, את תראי.‬
‫עלינו להתכונן.‬
‫אלנה גוארה תרצה לדבר עלייך, ‬ ‫על האופי שלך.‬
‫כדי להוכיח שאני משוגעת?‬
‫אני חושב שזה הרעיון.‬
‫אז...‬
‫כדי להתכונן כמו שצריך למתקפה שלה, ‬
‫היום אני הכומר שלך.‬
‫תתוודי על כל חטאייך.‬
‫אני יודע שזה לא קל.‬
‫לקלאודיו היה קל?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אתה רוצה שאבטח בך?‬
‫אבל את קלאודיו הכרת שנים...‬
‫באת לבית שלי, למסיבות שלי, ‬
‫חייכת אליי, אבל ידעת על כל החרא שהוא עשה.‬
‫לא היה לי מושג.‬
‫אתה יודע מה הוא נהג לומר עליך?‬
‫שאתה שקרן גדול.‬
‫מה עוד?‬
‫שלא אכפת לך מאף אחד.‬
‫טוב, אם ככה הוא דיבר עליי, ‬
‫לא היינו באמת חברים טובים, נכון?‬
‫אף אחד לא מלכלך עלינו יותר מהחברים שלנו.‬
‫למעשה, תמיד העדפתי אויבים.‬
‫אכפת לי ממך.‬
‫את יכולה לסמוך עליי.‬
‫רוג'רו ברונה, אני עורך הדין שלך.‬
‫גב' מונקו...‬
‫יש לך סודות?‬
‫משהו שיגרום לך להיראות רע בבית המשפט?‬
‫תודה רבה.‬
‫היי.‬
‫אני מניחה שבאנו לדבר על תנאי הפרידה.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫היא עדיין כאן?‬ ‫-לא, היא חזרה לניו יורק.‬
‫היא ביקשה שאבוא איתה, אבל...‬ ‫-מתי אתה נוסע?‬
‫אני לא בטוח שאני רוצה.‬
‫כשנסעתי, חשבתי הרבה, ‬
‫כשראיתי את המושב הריק שהשארת.‬
‫על מה חשבת?‬
‫שזה לא נגמר בגלל העבודה שלך.‬ ‫זה לא מה שהפריע לי.‬
‫היה דבר אחד שדיברנו עליו הרבה בהתחלה.‬
‫ואז הפסקנו, כי לא רצית.‬
‫אמרתי לך שאני מקבל את זה, ‬ ‫אבל מעולם לא קיבלתי באמת.‬
‫במשך שבע שנים תהיתי‬
‫למה לא רצית ילד ממני, ‬
‫אבל אולי לא הייתה סיבה.‬ ‫אצל אנשים מסוימים, זה פשוט ככה.‬
‫אתה אומר לי שאם הייתי רוצה ילד, ‬ ‫היית חוזר אליי?‬
‫אני אומר לך שאני עדיין אוהב אותך... מאוד.‬
‫אני גם אומר לך למה לא נהיה יחד.‬
‫זה לא הוגן, אלנה, ‬ ‫להכריח אותך לעשות דבר שאת לא רוצה.‬
‫ההודאה של סילביה…‬
‫היא הייתה יכולה להיות עדת מפתח...‬
‫טענת התביעה תחזיק מים‬ ‫אחרי המכה הקשה שחטפה?‬
‫גוארה, תגובתך על הצהרה של סילביה אוריקו?‬
‫ספרי לנו מה קרה בבית המשפט!‬
‫התובעת גוארה!‬
‫בזאת נפתח השימוע הרביעי.‬
‫התובעת גוארה, בבקשה.‬
‫כבודו, בוקר טוב.‬
‫- שימוע רביעי -‬
‫לפני שנקרא לעד הבא, יש לי בקשה.‬
‫דבר.‬
‫אני מבקש לבטל את מעצרה של מרשתי, ‬
‫שנקבע במקור על סמך עדותה של סילביה אוריקו, ‬
‫אך בדיון האחרון התברר שהיא לא אמינה, ‬ ‫בלשון המעטה.‬
‫כבודו, לינדה מונקו עצורה‬ ‫לא רק בגלל עדותה של אוריקו.‬
‫יש עוד הרבה ראיות נגדה.‬
‫התמונה עומדת בעינה.‬ ‫הנרצחת צולמה עם מישהי שדומה לנאשמת.‬
‫בדיוק, את לא יודעת שזאת היא.‬ ‫ -סכנת הסתרת הראיות‬
‫והבריחה מהמדינה עדיין תקפות.‬
‫לנאשמת יש אמצעים רבים‬
‫והיא עמדה לנסוע לברזיל כשנעצרה.‬
‫אז אנחנו צריכים להעמיד פנים‬ ‫שלא קרה דבר בשימוע האחרון?‬
‫אפילו לא שעדת התביעה הראשית הודתה ברצח?‬
‫לינדה מונקו יושבת בכלא 11 חודשים‬
‫ואין לה שום כוונה לברוח, להפך...‬
‫היא רוצה לעמוד למשפט, ‬
‫אבל יש לה כל זכות להיות במעצר בית.‬
‫היה ברור לכולם מיד‬ ‫שההודאה של סילביה אוריקו הייתה שקרית.‬
‫למעשה, זה מעלה תהיות בנוגע למניעים שלה.‬
‫זה בהחלט עזר להגנה.‬ ‫-את רומזת משהו נגדי?‬
‫מספיק.‬
‫הטיעונים ברורים. בואו ניצמד לעובדות.‬
‫כל עוד יש לך עובדות להיצמד אליהן.‬
‫ובכן, ‬
‫הנאשמת תישאר במעצר עד תום ההליכים.‬
‫אבל למה, כבודו?‬
‫ההחלטה התקבלה. בואו נמשיך הלאה.‬
‫התובעת.‬
‫אני מזמינה את רוזה ווצניאק לדוכן העדים.‬
‫גב' ווצניאק, ‬ ‫כמה שנים את עובדת אצל משפחת מונקו?‬
‫ארבע עשרה שנים.‬
‫בתחילה עבדתי אצל מר גבריאל, ‬
‫ואז עבדתי אצל גברת לינדה ומר קלאודיו.‬
‫כשאת אומרת "מר גבריאל", ‬ ‫את מתכוונת לגבריאל מונקו?‬
‫כן.‬ ‫-תודה.‬
‫אז, 14 שנים, ‬
‫פי שניים מתקופת הנישואים‬
‫של לינדה מונקו וקלאודיו קוואלרי.‬
‫אפשר לומר שראית את האהבה ביניהם פורחת.‬
‫כן. מר קלאודיו המסכן.‬
‫ודאי חיבבת אותו מאוד.‬
‫מאוד. כשהדברים הרעים האלה התפרסמו, ‬ ‫לא האמנתי.‬
‫נקשרת גם לגברת לינדה?‬
‫אני מכירה אותה כבר הרבה זמן.‬
‫כמובן. איזה מין אדם היא גב' מונקו?‬
‫כזה שפוגש אנשים רבים...‬ ‫-לא רבים. היא אוהבת להיות לבד.‬
‫מאחר שחיית עם גב' מונקו שנים רבות כל כך, ‬
‫את אחד האנשים היחידים שרגילים להתמודד‬ ‫עם מצבי הרוח והרגשנות שלה.‬
‫מה זה, שיעור פילוסופיה?‬
‫ספרי לנו, גברת ווצניאק, ‬ ‫איך נראתה לך גב' מונקו‬
‫בשבועות שלפני הרצח של אנג'ליקה פטרוני?‬
‫מצבה היה לא טוב.‬ ‫-למה?‬
‫כי מר קלאודיו אף פעם לא היה בבית, ‬
‫וכשהוא חזר הביתה, היא קינאה‬
‫ורבה איתו ללא הפסקה.‬
‫כשהיא הייתה לבד, ‬ ‫היא הדאיגה אותי לפעמים.‬
‫למה?‬ ‫-כי היא הייתה מנותקת.‬
‫אני זוכרת שחששתי באחד הלילות.‬ ‫-חששת לשלומך?‬
‫לא, לשלומה.‬
‫היא ישבה בלי לזוז ונראתה מבועתת.‬
‫כאילו היא לא שם בכלל.‬
‫כבודו, גברת ווצניאק נשמעת לי רגישה מדי.‬
‫לחשוש לשלומה של אישה שיושבת בביתה, ‬
‫שקועה במחשבותיה, זה נשמע...‬
‫פרקליט, אתה טוב בייפוי המציאות.‬ ‫-ואת במניפולציות. כן.‬
‫עכשיו, בואי נדבר על יום מסוים, ‬ ‫שלושה במרץ בשנה שעברה, ‬
‫כשלינדה מונקו חזרה הביתה.‬
‫היית ערה. ראית אותה?‬
‫כן, שמעתי רעש חזק בחוץ.‬
‫איזה מין רעש?‬
‫תאונה.‬
‫המכונית של הגברת‬ ‫התנגשה באגרטל גדול שהיה בכניסה.‬
‫איך היא נראתה באותו רגע?‬
‫היא הייתה חולה.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫גברת ווצניאק, עני על השאלה.‬
‫למה התכוונת כשאמרת שגב' מונקו חולה?‬
‫שהיא הייתה הפוכה לגמרי.‬
‫ "היא הייתה הפוכה לגמרי."‬
‫שקט, בבקשה.‬ ‫-היא נראתה כעוסה? נסערת?‬
‫היא מכניסה לה מילים לפה, כבודו.‬
‫נסערת מאוד.‬
‫את זוכרת את המילים המדויקות‬ ‫שגב' מונקו אמרה לך?‬
‫על מה את מסתכלת, לעזאזל?‬
‫תודה, גברת ווצניאק.‬
‫סיימתי.‬
‫גברת ווצניאק, את מובטלת כרגע?‬
‫לא.‬ ‫-תני לי להבין, ‬
‫קלאודיו קוואלרי מת. לינדה מונקו בכלא.‬
‫איפה את עובדת?‬ ‫-אצל משפחה אחרת.‬
‫לא יכולתי לחכות. אני צריכה כסף.‬
‫הבנתי. כסף.‬
‫מדהים, בכל פעם שמדברים‬ ‫על הסביבה של משפחת מונקו, ‬
‫השיחה תמיד מסתיימת בזה. אפרופו כסף, ‬
‫האם קיבלת משכורת‬ ‫על התקופה שלפני הטרגדיות האלה?‬
‫לא, לא קיבלתי אותה.‬
‫זה הכעיס אותך.‬ ‫-טוב, עבדתי. מגיע לי שכר.‬
‫בדיוק.‬
‫שאלתי אותך שאלה‬ ‫שכבר ידעתי את התשובה עליה.‬
‫החשבונות של גב' מונקו מוקפאים, ‬
‫היא תשלם לך כמובן בהקדם האפשרי, ‬
‫אבל זה לא משנה את העובדה‬
‫שאת כועסת על לינדה מונקו.‬
‫אני מצטערת על מה שקרה.‬
‫אין לי שום ספק בכך.‬
‫אבל עכשיו אני מבקש ממך‬ ‫לומר את האמת כולה‬
‫על מה שקרה בבית הזוג קוואלרי, ‬
‫ורוצה לחזור למשהו שאמרת קודם.‬
‫ "לינדה מונקו קינאה מאוד לבעלה."‬
‫אז לינדה אהבה את קלאודיו.‬
‫בהחלט, כן.‬
‫וקלאודיו? האם קלאודיו קוואלרי אהב את אשתו?‬
‫הוא היה מאוד רומנטי.‬
‫גם בתקופה האחרונה?‬
‫לא תמיד, אבל באחד הערבים הוא היה.‬
‫מתי?‬ ‫-כשבועיים לפני...‬
‫לפני שהוא התאבד.‬
‫אם כך, בסוף פברואר.‬
‫כן, זה היה בפברואר.‬ ‫-אנג'ליקה פטרוני הייתה עוד בחיים.‬
‫כן.‬
‫גברת ווצניאק, אני יודע שזה קשה, ‬
‫אבל אפשר לבקש ממך‬ ‫לפרט לנו על הערב ההוא?‬
‫גברת לינדה ביקשה ממני‬ ‫להכין את המאכלים האהובים על מר קלאודיו, ‬
‫ולערוך את השולחן עם נרות.‬ ‫-ארוחת ערב רומנטית.‬
‫כן.‬
‫ואז, כשמר קלאודיו חזר הביתה‬ ‫וראה את גברת לינדה, ‬
‫שהייתה כל כך יפה וחיכתה לו, הוא התרגש.‬
‫הוא הרגיש אשם?‬ ‫-כן.‬
‫קלאודיו ביקש סליחה על משהו ספציפי?‬
‫את יפהפייה.‬
‫כן.‬
‫על הרומן שלו עם אנג'ליקה פטרוני.‬
‫כן.‬ ‫-אם כך, גב' מונקו ידעה.‬
‫היא הכחישה זאת‬
‫בחקירה הראשונה שלה נולי במשרד התובע.‬
‫היא הכחישה את זה‬ ‫כדי להגן על הפרטיות שלה.‬
‫היא ידעה שבעלה נחקר על רצח, ‬
‫ולא רצתה להיחשף מולך, תובעת.‬
‫אני יודע שאסור לשקר, ‬ ‫אבל במקרה הזה, אפשר להבין אותה.‬
‫בואו נמשיך, בבקשה.‬ ‫-תודה, כבודו.‬
‫גברת ווצניאק…‬
‫איך את יודעת שלינדה מונקו ידעה על הבגידה?‬
‫אני לא רוצה לדבר עליה.‬
‫אני רוצה לדבר עלייך, עלינו...‬ ‫-פישלתי.‬
‫על זה שאתה כבר לא מסתכל עליי, ‬ ‫שהפכתי לבלתי נראה, ‬
‫אני רוצה לדבר על זה.‬
‫הבנתי את זה באותו לילה, ‬
‫מהדברים שהם אמרו בזמן שהגשתי את הארוחה.‬
‫לינדה, זה נגמר.‬
‫היא לא הרפתה ממני.‬
‫לא אכפת לי ממנה.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬
‫גברת לינדה‬ ‫אמרה שלא אכפת לה מהבחורה‬
‫ושהכול באשמת מר קלאודיו.‬
‫לא היה לה אכפת מהבחורה הזאת.‬
‫זה אומר הכול.‬
‫פרקליט.‬ ‫-כן?‬
‫סליחה.‬
‫באה אליך בחורה. היא אמרה שזה דחוף.‬
‫זה בסדר, תכניסי אותה.‬
‫מיס אוריקו.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫אני רוצה לשכור את שירותיך.‬ ‫-על מה את מדברת?‬
‫התובעת אמרה לי‬ ‫שאני צריכה למצוא עורך דין...‬
‫בגלל עדות השקר.‬
‫אתה טוב, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫את יודעת מה התובעת חושבת?‬
‫ששיחדתי אותך.‬
‫ומה את עושה, מתפרצת למשרד שלי?‬
‫את רוצה שאסתבך?‬ ‫-בוא נדבר על זה לפחות.‬
‫אני יכולה לעזור לך.‬
‫יש משהו שלא אמרתי על אנג'ליקה.‬
‫כבר אמרת מספיק.‬ ‫ -ערב אחד, ‬
‫כשיצאתי מכנס שבו עבדנו יחד, ‬
‫ראיתי את אנג'ליקה מתווכחת עם בחור.‬ ‫-נו?‬
‫עשרה ימים לפני שהיא מתה.‬ ‫-נזכרת בזה רק עכשיו?‬
‫לא יכולתי להגיד את זה קודם.‬
‫אם הוא הרוצח, לא הייתי יכולה להתוודות.‬
‫בסדר, אני מקשיב.‬
‫ואם אספר לך, תגן עליי?‬
‫לא. אבל אשלח אותך לבחור טוב.‬
‫דברי.‬
‫אני לא יודעת מה זה היה, אבל...‬
‫אני זוכרת שזה נראה מוזר‬
‫כי אנג'ליקה יצאה רק עם גברים עשירים, ‬
‫והבחור הזה היה בלבוש פשוט. היה לו...‬
‫היה לו רכב.‬
‫מסחרית לבנה עם ציור, כמו כובע של שף.‬
‫והשם?‬
‫את בטח לא יודעת את זה.‬
‫שמעת מה הם אמרו?‬ ‫-לא.‬
‫אבל ראיתי אותם.‬
‫אתה חייב להאמין לי.‬
‫סיפרת את זה גם לתובעת?‬
‫לא, היא כלבה. אני רוצה לעזור לך.‬
‫כמובן. כמה נוח.‬
‫עכשיו לכי. אני צריך לעבוד.‬
‫אבל...‬ ‫-אמרתי לך ללכת!‬
‫קדימה, צעד!‬
‫באיזו שפה אני צריך להגיד את זה? החוצה!‬
‫לכי!‬
‫המספר של הבחור הטוב?‬
‫המזכירה תיתן לך. הוא פסיכיאטר מעולה.‬
‫אוליביה פרנצ'וזו, מי היא?‬
‫היא מקבלת 4,000 אירו בחודש כבר שבע שנים‬ ‫ללא כל סיבה‬
‫מגבריאל מונקו.‬
‫יש לה קשר לאוריקו?‬
‫אולי היא כמו לורנצי, ‬ ‫אדם שמשלמים לו כדי לעשות עבודות מלוכלכות.‬
‫אני יכולה לחקור עוד.‬ ‫ -אלנה…‬
‫אולי היא תיווכה בשוחד של אוריקו.‬
‫אלנה… ‬
‫ידעת שיש לי ספקות, ‬
‫אבל אישרתי את החקירה שלך בכל זאת.‬
‫הבאת חוקרים‬ ‫שיחטטו בחשבונות של גבריאל מונקו.‬
‫מצאת משהו? לא.‬
‫אני מזכירה לך שהוא אינו הנאשם במשפט הזה.‬
‫עצרי. אל תמשיכי.‬
‫יש חדש לגבי לורנצי לפחות?‬
‫איבדנו אותו אחרי השיחה מקייפ ורדה, ‬
‫אבל הוא עשוי‬ ‫ליצור קשר עם בנו בדרכים אחרות.‬
‫אם הוא ניתק קשר עם בנו, אין לנו מה להפסיד.‬
‫תלוי איזה אבא הוא.‬
‫כרגע הוא אב במנוסה.‬
‫חכי עם זה.‬
‫טוב.‬
‫אלנה?‬
‫תנשמי.‬
‫אדוני, אתה האליל שלי.‬
‫צריך לכתוב ספר על הקריירה שלך.‬
‫אני מקווה שזה יקרה כמה שיותר מאוחר, ‬ ‫כשלא אוכל לקרוא.‬
‫סלח לי.‬ ‫-כמובן.‬
‫אנדראולי.‬ ‫-כן? אני הולך.‬
‫מה קרה?‬ ‫-אני רוצה לדבר איתך לרגע.‬
‫בסדר, בוא נלך למשרד שלי.‬ ‫-לא כאן.‬
‫אני יודע הכול, אלנה.‬
‫גיליתי מי היא.‬
‫עקבתי אחרי כל החדשות על המשפט, ‬ ‫אבל רק הבוקר‬
‫גיליתי את תאריך הלידה של אנג'ליקה‬ ‫בכתבה שקראתי.‬
‫עשרים ושבעה במרץ, 2000.‬
‫והבנתי למה... היא מוכרת לי כל כך.‬
‫את מוכרחה לצאת מיד מהמשפט הזה.‬ ‫-אני רק עושה את עבודתי.‬
‫העבודה שלך היא בשירות החוק, ‬ ‫ואת עוברת על החוק.‬
‫לא, אני משתמשת בו לצדק.‬
‫את רחוקה מאוד מהצדק כרגע.‬
‫אולי זה פסול, ‬ ‫אבל אני לא טועה בקשר ללינדה מונקו.‬
‫ספק אם הייתה לך הבהירות המחשבתית‬ ‫הדרושה כדי להבין את זה‬
‫כשהגשת את כתב האישום נגדה.‬
‫עשיתי עבודה טובה.‬
‫ראיתי את זה בעיניה. זו היא.‬
‫מאוחר מדי להודות באמת.‬
‫תמשיכי עוד כמה שימועים‬ ‫ואז תמצאי תירוץ כדי שיחליפו אותך.‬
‫אין ברירה אחרת.‬ ‫-מה תעשה אם לא אפסיק?‬
‫תדווח עליי?‬
‫אני שופט שלום.‬
‫אתה אבא שלי.‬
‫אל תתגרי במזל.‬
‫למה הפסקת לכתוב לי?‬
‫זה לא הזמן, סטפנו. לך מכאן.‬ ‫-אלנה.‬
‫מה קרה?‬
‫זה אני. את יכולה לדבר איתי.‬
‫אבא שלי גילה על אנג'ליקה, ‬ ‫הוא רוצה שאפרוש מהמשפט.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫מצטער שבאתי בשעה כזאת.‬ ‫אני יודע שזה לא כדאי.‬
‫אני פשוט לא מפסיק לחשוב עלייך.‬
‫כן?‬
‫הקפה שלך.‬ ‫-תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫אתה לא רוצה?‬ ‫-כבר שתיתי.‬
‫אני הולך לעשן סיגריה.‬ ‫-תעשן כאן.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אולי אפתח חלון.‬ ‫-כן.‬
‫אני צריך להפסיק.‬
‫ניסית פעם?‬ ‫-הרבה פעמים.‬
‫אף פעם לא הייתה לי המוטיבציה הנכונה.‬
‫אבל עכשיו מצאתי אותה.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫תפסתי את הבן שלי מעשן.‬ ‫-לא נעים.‬
‫החרמתי לו את החפיסה והוא התעצבן.‬
‫בשלב הזה גם אני התעצבנתי‬ ‫וכמעט סיימתי אותה. את רואה?‬
‫מצטערת, אבל אתה יכול, והוא לא יכול?‬ ‫זה לא הגיוני.‬
‫אתה יודעת מה?‬ ‫כנראה המחשבה שמישהו שאני אוהב‬
‫בוחר לפגוע בעצמו ממש מעצבנת אותי.‬
‫כשאתה מתווכח עם הבן שלך, ‬ ‫איך אתם פותרים את זה?‬
‫אנחנו מתפייסים.‬
‫ואז מתווכחים שוב.‬
‫טוב, הוא בן 16...‬
‫לא כל האבות כמוך.‬
‫תביא לכאן את הבן של לורנצי.‬
‫עכשיו.‬
‫שנה טובה? מניאק. אתה קולט בכלל מה עשית?‬
‫תקשיב, אני...‬ ‫-אתה אומר שאתה נקי ומתחנן לראות אותי, ‬
‫ואז אתה נעלם לתשעה חודשים.‬ ‫אתה יודע מה? לך תזדיין.‬
‫שמעת ממנו מאז?‬
‫אולי בצ'אט... או בכל דרך אחרת?‬
‫לא.‬
‫מרקו, אתה חייב לומר לי את האמת, ‬ ‫אחרת תסתבך גם אתה.‬
‫אתה לא רוצה להיות כמו אבא שלך, נכון?‬ ‫-בחיים לא.‬
‫אני מחפשת אותו‬
‫כי אני חושבת שהוא יודע לא מעט‬ ‫על הרצח של אנג'ליקה פטרוני.‬
‫ראית אותו אז. אתה יודע משהו?‬ ‫-אני לא יודע כלום.‬
‫הוא סיפר לך פעם על עבודתו אצל מונקו?‬
‫הוא אמר שהוא הלך לכלא, ‬
‫אבל הפושע האמיתי הוא היזם הגדול.‬
‫למה? מה מונקו עשה?‬
‫יום אחד הייתי במכונית עם אבא שלי.‬
‫הוא עצר מול בית ואמר לי לחכות ברכב.‬
‫כשהוא חזר, הוא היה נסער מאוד.‬
‫הוא אמר לי שהוא פשוט צריך לשכנע אישה‬ ‫להיות טובה.‬
‫ "להיות טובה" ?‬
‫אני לא יודע. הוא הציע לה כסף כדי לשתוק.‬
‫אתה זוכר את שמה של האישה?‬
‫הוא לא אמר לי, ואם כן, אני לא זוכר.‬
‫אולי אוליביה פרנצ'וזו?‬
‫בבקשה.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב.‬
‫בואו אחריי.‬
‫בוקר טוב, התובעת גוארה.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫שבו. תרגישו בבית.‬
‫גברת פרנצ'וזו, ‬ ‫תודה שקיבלת אותנו ללא הודעה מוקדמת.‬
‫את יודעת, קראתי עלייך הרבה בעיתונים.‬
‫הייתי סקרנית לפגוש אותך.‬
‫למה באתם?‬
‫יש לנו כמה שאלות אלייך.‬
‫בוקר טוב לכולם.‬
‫- שימוע חמישי -‬
‫בזאת נפתח השימוע החמישי.‬
‫התובעת גוארה, ‬ ‫נמשיך עם רשימת העדים שלך. ‬
‫כבודו, אני רוצה לדחות את העדות הבאה‬
‫כדי לבקש הוספה של עדה שלא מופיעה ברשימה.‬
‫צוות ההגנה מודע לכך?‬
‫לא.‬ ‫-לא, אני מודיעה לו עכשיו.‬
‫אני מצטערת, זה חדש גם לי.‬
‫באיזו עדה מדובר?‬
‫אפשר להתקרב, כבודו?‬ ‫-בבקשה.‬
‫זה תעתיק של הריאיון שלי עם העדה.‬
‫זה חשוב מאוד לנרטיב שלי.‬
‫איזה נרטיב?‬ ‫ -אני צריכה להציג תמונה מוחשית‬
‫של אופי הנאשמת.‬ ‫-מה שמה של העדה?‬
‫אוליביה פרנצ'וזו.‬
‫הפרקליט ברונה, אוכל להוסיף את העדה הזאת‬
‫רק עם הסכמת שני הצדדים.‬
‫אני לא מתנגד.‬
‫אתה רוצה לדחות את מתן העדות כדי להתכונן?‬
‫לא, אין צורך. אין לנו ממה לפחד, כבודו.‬
‫בסדר.‬
‫בואו נמשיך.‬ ‫-תודה.‬
‫העדה נוספה לרשימה.‬
‫אני קוראת לאוליביה פרנצ'וזו לדוכן העדים.‬
‫אני לא צריכה עזרה. הידיים שלי בסדר.‬
‫בוקר טוב, גב' פרנצ'וזו. אפשר להתחיל?‬
‫בוקר טוב. כן, בטח.‬
‫רצח לא קורה ככה סתם.‬
‫הוא נוצר מכוונות ותכונות אופי‬
‫שלרוב כבר הייתה להם הזדמנות‬ ‫לבוא לידי ביטוי בעבר.‬
‫אולי בצורה פחות טרגית, אבל עדיין מדאיגה.‬
‫גברת פרנצ'וזו, בואי נתחיל בהיכרות שלך‬
‫עם הנאשמת ועם בעלה המנוח קלאודיו קוואלרי.‬
‫יצאתי עם קלאודיו לפני כמה שנים.‬
‫ואז מערכת היחסים נפסקה?‬ ‫-כן.‬
‫מאיזו סיבה?‬
‫הייתי בת הזוג שלו‬ ‫ואז נפרדנו והוא פגש אותה.‬
‫כשאת אומר "אותה", ‬ ‫את מתכוונת לנאשמת, לינדה מונקו?‬
‫כן.‬
‫ומה קרה אז?‬
‫ערב אחד הייתי בדרך הביתה.‬ ‫ קלאודיו ואני היינו פרודים זמן מה, ‬
‫אבל עדיין חשבתי עליו.‬
‫הלכתי למועדון ריקודים ושתיתי יותר מדי.‬
‫רציתי להשתיק את המחשבות.‬
‫את יודעת מי פגע בך?‬
‫ראיתי את המכונית מגיעה.‬
‫היא הייתה של לינדה מונקו.‬
‫אז גב' מונקו פגעה בך...‬
‫והשאירה אותך שם על הקרקע.‬ ‫-כן, בדיוק.‬
‫ואז מישהו ראה אותי והזמין אמבולנס.‬
‫הייתי שלושה ימים בתרדמת.‬
‫ידעת למה גב' מונקו נקטה פעולה כה קיצונית?‬
‫כשהחלמתי, קלאודיו בא לבקר אותי בבית החולים‬
‫ואמר לי שלינדה עדיין בטוחה‬
‫שאנחנו ממשיכים לשכב זה עם זה. את מבינה?‬
‫ואז הוא אמר לי לא לגלות, ‬
‫ושהמשפחה תשלם לי.‬
‫לכן לא הגשת תלונה נגדה, ‬
‫כי שילמו לך.‬
‫כן.‬
‫4,000 אירו בחודש במשך שבע שנים.‬
‫אני מתחרטת שלא עשיתי מיד את הדבר הנכון.‬
‫אולי... אם הייתי מתלוננת על לינדה מונקו, ‬
‫שום דבר לא היה קורה לאנג'ליקה פטרוני.‬
‫כן, אולי.‬
‫סיימתי. תודה, גב' פרנצ'וזו.‬
‫ובכן...‬
‫הפרקליט ברונה, ‬ ‫אתה רוצה לפתוח בחקירה הנגדית?‬
‫כן.‬
‫אנחנו צריכים להבהיר משהו.‬
‫גברת פרנצ'וזו, היום בבית המשפט, ‬
‫סיפרת סיפור...‬
‫שאי אפשר לאמת.‬ ‫-אי אפשר לאמת?‬
‫לא.‬ ‫-אתה לא רואה את זה?‬
‫אני לא מפקפק בנכות שלך, חס וחלילה.‬
‫אבל בכל השאר, כן.‬
‫בואי נתחיל בקשר שלך עם קלאודיו קוואלרי.‬
‫למיטב ידיעתי, את הטרדת אותו.‬
‫לא, זה לא נכון.‬
‫לא אמרת שהיה לך קשה אחרי שהקשר נגמר?‬
‫כמה פעמים ביום התקשרת אליו?‬ ‫-כמה פעמים.‬
‫אבל איך זה קשור?‬
‫אמרתי שהקשר נגמר. לא שכבתי איתו שוב.‬
‫כן, אבל הבעיה אינה אם שכבתם, ‬
‫אלא הלחץ שהפעלת על קלאודיו.‬
‫את לא זו שאיימה שתגלי לחברה החדשה שלו‬
‫שאתם עדיין שוכבים, אפילו אם זה לא נכון, ‬
‫כדי לסכן את הנישואים שלהם?‬
‫אולי נפסיק עם הרשמיות?‬
‫היית חבר של קלאודיו.‬ ‫נפגשנו כשהוא ואני היינו זוג.‬
‫זה לא משנה. מה שחשוב זה שתעני.‬
‫אולי. יכולתי לומר דבר כזה.‬
‫אהבתי אותו עדיין.‬
‫אבל זה לא משנה דבר. המטורפת הזו פגעה בי.‬
‫זה מה שאת טוענת.‬
‫ראית את המכונית במשך חצי שנייה‬ ‫כשהיית שתויה, ‬
‫עם פנסים מסנוורים, ושקעת בתרדמת.‬
‫אני סומכת על מה שקלאודיו אמר כשהתעוררתי.‬
‫כמובן.‬
‫קלאודיו קוואלרי, ‬ ‫האדם הכי אמין על פני כדור הארץ.‬
‫יכול להיות שהוא זה שפגע בך?‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫כבודו, זה ברור שהגרסה שלפיה קוואלרי אשם, ‬
‫היא גרסה שברונה והלקוחה שלו הסכימו עליה.‬
‫הכי קל להאשים את המנוח‬ ‫שלא יכול היות כאן כדי להגן עצמו.‬
‫כמו שהוא לא יכול לבוא לכאן ולהכחיש‬
‫את הגרסה של גברת פרנצ'וזו‬ ‫לביקורו בבית החולים, נכון?‬
‫הדבר היחיד שאי אפשר להכחיש‬ ‫הוא 4,000 אירו בחודש‬
‫ששילם גבריאל מונקו‬ ‫כדי להסתיר את הפשע שביצעה בתו.‬
‫כבודו, אני רוצה להפסיק לדבר‬ ‫עם התובעת גוארה‬
‫ולהמשיך בחקירה הנגדית.‬
‫תמשיך.‬ ‫-תודה.‬
‫גברת פרנצ'וזו...‬
‫איימת להגיש תלונה נגד לינדה, כן או לא?‬
‫כן, בטח. עמדתי לעשות את זה.‬
‫אבל אז שילמו לך...‬
‫אחרי שהאשמת אותה ללא יכולת להוכיח.‬
‫איך אתה יכול לומר דבר כזה?‬
‫היא זו שפגעה בי.‬ ‫זו אשמתה שאני בכיסא גלגלים.‬
‫את לא יכולה להיות בטוחה!‬
‫מי יותר מסוגל לפעול באלימות כזאת?‬
‫לינדה מונקו, או גבר שניהל רשת סרסרות, ‬
‫שקיים יחסי מין עם קטינה, ‬
‫ושהתחתן בשביל כסף, סביר להניח?‬
‫אני מצטער שנאלצתי‬ ‫לומר את זה מול הלקוחה שלי.‬
‫את זו שאיימה לפרק את הנישואים שלהם.‬
‫רק לקלאודיו הייתה סיבה לגרום לך סבל, ‬
‫ולגברת פרנצ'וזו הייתה סיבה ועדיין יש לה, ‬
‫לנקום בלינדה מונקו.‬
‫סיימתי, השופט.‬
‫מה קרה?‬
‫שום דבר, אני מצטערת. לא משהו חשוב.‬
‫רוצה לצאת לבירה? גם לי מתחשק.‬
‫אלך לפשוט את הגלימה.‬
‫אבל המשקאות עלייך.‬ ‫-בסדר.‬
‫היא במקום 19 ברשימת ההשתלות.‬
‫קרלה חזקה, אבל הרופאים אומרים‬ ‫שהיא צריכה להתאשפז.‬
‫לפחות היא נשארה בבית עד עכשיו.‬
‫אין מה לעשות?‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫לא רציתי להטריד אותך.‬
‫בבקשה, תפסיקי לדבר איתי ברשמיות.‬
‫כן. בסדר.‬
‫מי האחות הגדולה מביניכן?‬ ‫-אני.‬
‫האור היחיד בכל הסיפור הזה הוא...‬
‫שכל רגע שאני וקרלה חולקות הוא מיוחד.‬
‫אני מתחרטת על כל הפעמים‬ ‫שיכולנו לבלות יחד ולא עשינו זאת.‬
‫תראו מי כאן.‬
‫את יכולה להעביר לי אחת?‬
‫מה?‬ ‫-דיסקית מהקופסה.‬
‫את זה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה זוכר שפחדתי מהמים?‬
‫מה?‬
‫אמרתי, אתה זוכר שפחדתי מהמים?‬
‫איך אוכל לשכוח?‬
‫ניסיתי להתגבר על זה, אבל לא הצלחתי.‬
‫לא עניתי לך כי...‬
‫בעלי חזר ולא ידעתי מה אני רוצה.‬
‫ועכשיו את יודעת?‬
‫אני מקווה שכן.‬
‫אני מצטערת.‬
‫בוא ננסה שוב.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫בבקשה.‬
‫נכנסת חזק בקלאודיו אתמול בשימוע.‬
‫קלאודיו היה הקלף הנכון.‬
‫לא יכולתי לטעון‬ ‫שפרנצ'וזו המציאה הכול כדי לנצל אותו.‬
‫זה לא אמין.‬
‫נכון.‬
‫לינדה נראתה ממוטטת.‬
‫אם היה לה עדיין שמץ של רגש‬ ‫כלפי בעלה האידיוט, ריסקת אותו.‬
‫כמה רגיש מצדך.‬
‫אפשר להגיד שאני קולטת אנשים.‬ ‫-כן?‬
‫ומה אתה רואה בי?‬
‫אתה מחבב את לינדה.‬
‫היא רק לקוחה.‬
‫אם אתה אומר.‬
‫אני צריך לקחת כמה דברים מהמשרד.‬
‫רוצה לבוא איתי?‬
‫לפני טענת התביעה, ‬ ‫לינדה מונקו כבר ניסתה להרוג.‬
‫אתם חושבים שהיא אשמה? מגיע לה מאסר עולם?‬
‫גב' פטרוני, רק שאלה אחת.‬
‫מה דעתך על מה שאוליביה פרנצ'וזו אמרה?‬
‫לפני טענת התביעה, ‬ ‫לינדה מונקו כבר ניסתה להרוג.‬
‫היא אשמה לדעתך?‬ ‫-מובן שהיא אשמה.‬
‫מיד רואים שהיא משוגעת.‬ ‫-חכו!‬
‫מה דעתכם על עבודת התביעה...‬
‫הוואן הלבן.‬